keresztes+hadjáratok

keresztes háborúk története

A klasszikus keresztes háborúk: Ezek a XI.-XIII. század közötti hadjáratok sora, amelyek a mohamedánok által megszállt Szentföldre irányultak.

Okai:

Vallási okok: Alapvetõen a mohamedánok ellen irányultak, de a nem római rítusú keresztények ellen is indítottak háborút. Európa túlnépesedett. Ezt a problémát a primogenitúra elve is súlyosbította. Az elsõ szülött fiú örökli a földet. Ez az elv érvényes volt a lovagrenden belül és ennek következtében sok volt a földnélküli lovag Európában (Non ager sine senior Nincs föld úr nélkül) Õk földet akarnak (Non senior sine ager. Nincs úr föld nélkül.). Ez a folyamat a paraszti rétegeknél is végbe megy, a föld nélkül maradt fiúk zsellérek lesznek, vagy nagy ritkán elmennek céhekbe dolgozni. Azok, akiknek nem jut föld a hospes mozgalomhoz csatlakoznak. Most már nem csak keletre, hanem a Földközi-tenger keleti medencéje felé is indulnak telepesek. Gazdasági érdekek. Fõleg a Levantai városok szeretnék bõvíteni kapcsolataikat a Szentföld felé. Lerakatokat akarnak létrehozni, ám ezt Bizánc nem nagyon engedi ezért céljuk, hogy Bizáncot meggyengítsék. Események:

Elõzmények:

A XI. századtól a bizánci hegemónia meggyengül, szeldzsuk törökök támadják Bizáncot, és területének nagy részét ellenõrzésük alá vonják. Ennek következtében a zarándokutak veszélyessé válnak. A XI. század közepétõl kezdve megkezdõdik a pápaság és a császárság küzdelme.

1095-ben, a celermanti zsinaton II. Orbán pápa keresztes hadjáratot hirdet a Szentföldet uraló mohamedánok ellen. A résztvevõknek bûnbocsánatot és mennybejutást ígér. Az érdeklõdés hatalmas. Az emberek az utazás költségét az esetek többségében a saját pénzükbõl fedezik. 1096-99 I. keresztes hadjárat. Két sereg alakul. 1096 márciusában egy szegényekbõl toborzott sereg indul Amiensi Remete Péter vezetésével. A pénzhiány miatt útjuk során fosztogatnak. Gyakori harcokat vívnak, pl. a franciaországi és a Rajna-vidéki zsidókkal. Magyarországon is keresztül haladtak, ám itt Kálmán király jó részüket kiirtotta. Töredékük azonban eljutott Kis-Ázsiáig, de itt a szeldzsuk törökök megsemmisítették õket. A másik csapatot Bouillon Gottfried szervezte meg. Ez már egy lovagokból álló sereg, akiknek van pénzük és szervezett sereget alkotnak. 1096 augusztusában indulnak a Szentföldre. Egy részük tengeren a másik részük a Balkánon keresztül közelíti meg a Szentföldet. Gottfried tárgyalások után szabadon juthatott át Magyarországon és a bizánciak sem álltak ellen neki. A lovagi hadak legyõzték Kilidzs Arszlán szeldzsuk szultán hadait, majd elfoglalták Edesszát, Antiochát (itt megtalálták a Szent Lándzsát), Tripoliszt, és végül kemény és kegyetlen harcok árán 1099 júniusában Jeruzsálemet. Itt megalakították a Jeruzsálemi Királyságot. Cél: a megszerzett területek biztosítása. Ezeken a területeken nyugati mintájú törpeállamokat szerveznek. Itt a földhöz jutott kereskedõk és iparosok rátelepedtek a lakosságra, és magas adókat vetetnek ki rájuk. Sûrû kegyetlenségek és gyakori hatalmi harcok jellemezik ezeket az országokat, ennek eredményeképpen komoly belsõ gyengeségek jelentkeznek. Biztosítás: Lovagrendek alapítása. Ilyenek, pl. a Johannita lovagrend, akik gyógyítással foglalkoznak (istápolyosak), a Templomos lovagrend és a német lovagrendek. Ám a biztosításnak nincs sok eredménye. A XII. század végén a mohamedánok megindítják a terület visszafoglalását, Szaladin szultán vezetésével és 1187-ban visszafoglalják Jeruzsálemet.

1147. II. keresztes hadjárat. 1189-92. III. keresztes hadjárat. Európa három nagy állama összefogva indít támadást. Ebben részt vesz Barbarossa Frigyes (NRCS), II. Fülöp Ágoston (Fr.) és Oroszlánszívû Richárd (Anglia). Ez a hadjárat nem jár sok sikerrel. Frigyes még az elején vízbe fullad és a német lovagok haza térnek. Egyedül Richárd ér el sikereket. Megszállta Ciprust és visszavette a föníciai partvidék néhány erõsségét. 1192-ban békét köt a szultánnal. Hazafelé évekig raboskodott Ausztriai Lipót herceg, majd VI. Henrik fogságában. A XIII. században több kisebb hadjáratot indítanak. Ezekbõl kiemelkedik egy, a IV. keresztes hadjárat (1202-04.) amely Bizánc ellen irányult. Ennek fõleg kereskedelmi okai voltak. Velence szervezi. Az a célja, hogy érdekeltséget szerezzen a keleti kereskedelemben. Velence zsoldos sereget fogad, vezetõjük Enrico Dandolo velencei dózse. 1204 tavaszán elfoglalják Bizáncot. A hatalmas kincs nagy részét Velence szerezi meg és Bizánc mellett létrehoz egy kereskedelmi telepet, Galatát. A birodalom helyén kisebb államok jönnek létre. Ilyen, pl. a Latin Királyság, amely a pápa és Velence támogatását is élvezi. 1212-ban Gyermekek hadjárata. Azzal az ürüggyel, hogy a lelki tisztaság önmagában is legyõzheti a pogányokat, árva és szegény gyermekeket visznek harcolni. Egy részüket II. Fülöp Ágost visszatartja, ám a többiek kalózok és rabszolga-kereskedõk kezére jutnak. 1217-21. II. András hadjáratot indít a Szentföldre. Célja: kegytárgygyûjtés. Utolsó Keresztes hadjárat 1270: eredménytelen volt. A XIII. században egyre csekélyebb sikereket érnek el. Az erõdítmények arab kézbe kerülnek (1291 Akkán várának elvesztése).

A keresztes hadjáratok hatásai:

Átmenetileg megszabadította Európát a népességfeleslegtõl. Jelentõsen gazdagította az Észak-Itáliai városokat, ami a reneszánsz anyagi hátterét biztosította. Az arab és az európai kultúra hatott egymásra. Egyéb keresztes hadjáratok:

Hispánia felszabadításáért vívott harcok, (mohamedánok ellen) recoquista háború. Eretnekek ellen vívott háborúk.