Végvári+küzdelmek,+várostromok

Végvári harcok a XVI. századi Magyarországon I. Előzmények: 1. A végvári rendszer kialakulása (hosszú, de érdekes – tanácsok a tétel végén)

1241 tavaszán az országot három irányból megtámadta a tatár. Ekkor IV. Béla (1235-1270) megerősíttette a végvárakat, majd 1242-ben, a tatárjárás után, új végvárakat építetett. Újításaihoz szüksége volt a főurak támogatására, de földadományozásait feltételekhez kötötte: a tulajdonos bizonyos számú katonát köteles kiállítani a király számára; birtokán köteles várat építeni,… (Az ő nevéhez fűződik a kunok letelepítése is. Ezekért nevezik IV. Bélát a második honalapítónak.)

Luxemburgi Zsigmond (1387-1437) idején a török fenyegetés komolyra fordult: a török elfoglalja Szerbiát, Havasalföldet, bosnyák és bolgár területeket; a délvidéki területeken kisebb portyázó hadjáratok zajlanak. Zsigmond első jelentős megmozdulása 1396-ban a Nikápoly török ellenes keresztes hadjárat, nemzetközi harc, ami vereséggel zárul. Külpolitikája defenzív irányt vesz: a védelmet akarja megerősíteni. Főbb intézkedései: 1. A hadsereg növelésére telekkatonás rendszert hoz létre: a földesuraknak meghatározott számú jobbágytelek után is ki kellett állítania katonát. 2. A déli határvidéken ütköző államokat hoz létre: hűbéresévé teszi Havasalföldet és Szerbiát. 3. Nagy anyagi áldozat árán kiépítette az első déli végvárrendszert, Erdélytől az Adriáig.

Hunyadi János (főkormányzó) az aktív védelmet választotta a török ellen. (1443-44-ben a Hosszú hadjárat során területeket foglalt el a magyar haderő, pl. Szerbiában. A hadjárat végén a drinápolyi békét Ulászló királyunk felrúgta, ám az így kialakult csatában, Várnánál vereséget szenvedtek a magyarok.) 1448-ban a második rigómezei csatában is vereséget szenvedett Hunyadi. 1456-ban Nándorfehérvárnál győzelmet aratott (Szilágyi Mihály védte a várat, Hunyadi János támogatta anyagilag), így átmenetileg megakadályozta a török előrenyomulást.

Hunyadi Mátyás idején (1464-1490) tovább nőtt az ország katonai ereje. A király az államszervezet modernizálásával igyekezett hozzájutni a hadikiadásokat fedező jövedelmekhez. Zsoldosokból megalapítja a legendás Fekete Sereget. A török ellen Mátyás defenzív politikát folytatott. Ő hozta létre a második déli végvárrendszert, mely a törökök támadásait sikerrel védte ki. A legnagyobb győzelmet 1479 őszén, Kenyérmezőnél aratták. Csehország és az Ausztria elleni háborúival erős közép-európai birodalmat akart összekovácsolni, hiszen német-római császárként eséllyel vehette volna fel a harcot a törökkel. Ám háborúi csak meggyengítették az országot: a harcokat ugyan Mátyás nyeri meg, de olyan veszteségek árán, hogy inkább békét kötött és Frigyes fia, Miksa lett a császár. (eredmények: III. Frigyesnek hadisarcot kell fizetnie, Bécs magyar kézre kerül,…)

II. Ulászlót (1490—1516) csak a tehetetlen Dobzse (=jól van; lengyel) Lászlóként maradt meg a neve. A kincstár üresen kongott, mivel a Mátyás által bevezetett új adókat megszüntette. A végvárak fenntartására, korszerűsítésére nem jutott pénz. Tudta ezt a török is: egyre nagyobb hadakkal tört be az országba. Ezek mellett Mátyás Fekete Seregének nagy része is zsold híján szétszéledt, a többiek pedig rabolva, fosztogatva tartották fenn magukat. A nemrég még büszke hadat végül Kinizsi Pálnak kellett szétvernie. Idővel elestek a fontos végvárak, 1521-ben Nándorfehérvár. A magyar hadszervezet pénz híján szétzilálódott. Bukás csak idő kérdése volt.

2. mohácsi csatában (1526 augusztus 29.) II. Lajos meghal, nincs uralkodója Magyarországnak Szapolyai János és Ferdinánd lehet az utódja a trónon 	Szapolyai csak magyar király lehet, melyet 1540-ig be is tölt 	közben Ferdinánd kezébe kerül az ország jelentős része 	a két uralkodó miatt belviszály alakul ki, Ferdinánd külső segítséget kap, Szapolyainak a törökök segítségét ajánlják, az ország két részre szakad 	1528-ban a Tiszai területeket, 1529-ben Budát is visszaszerzik a törökök Szapolyainak, akik ezért csak évi rendszeres adót kérnek -1526 és 41 között egyik fél sem mozgósítja teljes hadseregét Magyarországért, a belviszályok 	 továbbra is gyengítik az országot -1532-ben a törökök Bécs elleni hadjáratot indítanak a Habsburgok 100000 fős hadseregével szemben, a két fél nem bír egymással, 6 évre patthelyzet alakul ki -1538-ban Szapolyai és Ferdinánd a törökök háta mögött megegyeznek Váradon 	(Szapolyai legfőbb politikai tanácsadója Fráter György) 	váradi egyezmény: kimondja, hogy elismerik egymás királyságát, és a területek felosztását is az akkori állapotok szerint hagyják 	a törökök tudomást szereznek a titkos egyességről -1541-ben újabb magyarországi hadjárat -1541 aug. 29: Budát elfoglalja a török; Magyarország 3 részre szakad!

II. Végvári harcok: -1541 gyalui egyezmény: Szapolyai és Izabella királyné (Fráter György hatására) lemondanak, átadják a koronát és ezzel együtt a keleti országrészt Ferdinándnak, cserébe kárpótolja őket - ezután Ferdinánd teljes erőfeszítéssel támad a törökök ellen - nem sikeresek a támadások, a törökök hadjáratokat indítanak válaszul 	jelentős várakat foglalnak el 1543-47 között 	1543: Pécs, Esztergom, Tata, Székesfehérvár 	1544: Visegrád, Vác 	az Oszmán Birodalom szeme előtt azonban továbbra is Bécs elfoglalása lebeg - Habsburgok új védelmi vonalat építenek ki: 	Adria-Dunántúl-Balaton-Győr vonal 	Eger-Szolnok-Gyula-Temesvár vonal 	csekély védelmi értékük volt, a palánkok könnyen felgyújthatóak voltak - 1547-ben Ferdinánd és Szulejmán 5 évre békét kötöttek 	 Ferdinánd évi 30 ezer aranyat ad a szultánnak ajándékként, cserébe a béke kiterjed Ferdinánd országaira is - Fráter György 1549 szeptemberében ismét egyezkedik Ferdinánddal - nyirbátori egyezmény: Erdély csatlakozik a királyi Magyarországhoz, de helytartóként továbbra is Fráter György kormányoz. -1551-ben Castaldo (Ferdinánd zsoldosvezére) megöli Fráter Györgyöt, mert politikájában árulást látott.

-1550-es években korszerűsítették a várrendszert: 	megerősítették és átépítették a várakat olasz mintára 	létrehoztak ún. fülesbástyákat, melyek jobb védelmet nyújtanak az oldalazó ágyútűz ellen 	Kb. 100 végvár és 15-20000 katona alkotta a végvárrendszert. -1551-52-ben az oszmán haderők az események hatására a végvárak ellen indultak, ekkor elfoglalják Drégelyt és Temesvárt és Eger ellen indulnak. -Egernél 2000 fős sereg küzd a 100000 fős egyesült hadtest ellen, sikeresen. - lassulnak az oszmán támadások, jelentős hadjárat nem volt 1566-ig, Szigetvár bevételéig - Zrínyi Miklós által vezetett 2500 fő harcol a 100000 fős török sereggel szemben, melyet maga Szulejmán vezetett - nagy veszteség esett a védők között, kb. egyharmadára csökkent a létszámuk pár nap alatt - Szulejmán váratlanul meghal, de a vezérek ezt eltitkolják, folytatják az ostromot - Zrínyi és a megmaradt védők kirohannak a porrá rombolt erődből és hősi halált halnak - a törökök azonban nem támadnak tovább Szulejmán halála miatt - az új török uralkodó II. Szelim - 1568: drinápolyi béke 	Miksa és Szelim megállapodnak 	A Habsburgok elismerik, hogy a törökök berendezkedtek, de nem kezdenek egy ideig új hódításokba 	30 évig nem volt jelentős török előrenyomulás - 1570: speyeri egyezmény 	Miksa kénytelen elismerni Erdély függetlenségét 	hivatalos neve Erdélyi Fejedelemség 	a szultán hűbérese uralkodik - a Habsburgok innentől a béke fenntartásán dolgoznak csak - leköti őket a spanyol és osztrák Habsburg ág öröklési kérdése - törököknél pénzügyi válság - Perzsia ugyan területi nyereség, de súlyos ráfizetés - inflálódó pénz - lázadások az elmaradó zsoldok miatt

III. A végvári élet (bajvívások, nehéz életkörülmények, a várvívások jellegzetességei, a portyák, a vitézeket mozgató lelkesedés)

1. A 16. sz. közepétől épült várak legfőbb FELADATUK a határok, az utak és vízi átkelőhelyek védése, az ellenség utánpótlásának megakadályozása, a lakosság és értékeinek megóvása volt, tehát az ostromok visszaverése. A portyázás, melyet a törököktől tanultak meg a magyar vitézek, szintén a végvári élet mindennapjaihoz tartozott. A várak kettős szerepe állandó készenlétet igényelt. Ám se az ország, se a birodalom nem volt képes megfelelően ellátni egy ilyen hatalmas rendszert, ezért a katonák nélkülöztek és rablásokra kényszerültek.

2. A TÖRÖKÖK: a török hódoltság területein (3 részre szakadt Mo.-on) a lakosság nagyon sokat szenvedett. A török jog szerint minden föld tulajdonosa a szultán volt, aki a katonai szolgálatért cserébe kisebb-nagyobb birtokokat a rajta élő jobbágyokkal együtt alattvalóinak adományozott. Ezeket a birtokokat azonban bármikor vissza is vehette az uralkodó. Ezért a török földesurak igyekeztek gyorsan meggazdagodni, kíméletlenül megadóztatva a birtokaikat művelő, ott élő népeket.

3. A PORTYÁZÁSOK: Uraik kapzsisága mellett a kisebb településeken, falvakban élő népeknek a megismétlődő háborúktól, kisebb-nagyobb csetepatéktól is rettegniük kellett. A hódoltság határán ugyanis egymás közelében a magyar és török várak sokasága sorakozott. Az itt szolgáló katonák rendszeresen portyáztak a másik területén, be-betörtek oda. Mivel a birodalom nem volt képes felmentő seregeket állítani, a végváriak csak egymásra és önfeláldozásukra számíthattak. A magyar vitézek lassan eltanulták a portyázó harcmodort, így állandósultak a küzdelmek. Ezek a vitézek számára egyben gyakorlást jelentett, s a ki nem fizetett bérüket, zsoldjukat is csak így pótolhatták.

4. Az OSTROMOK: Támadásaikkal az ellenfél várát csak ritkán tudták elfoglalni. A környék népének viszont sok szenvedést okoztak. Emiatt egész vidékek váltak lakatlanná. Némi védelmet a portyázás ellen csak az jelentett, ha a parasztok minél nagyobb településre költöztek, ahol össze tudtak fogni. Az Alföld hatalmas kiterjedésű, falusias külsejű települései, mezővárosai (például Kecskemét, Nagykőrös vagy Debrecen) ekkor jöttek létre.

5. NEHÉZ ÉLETKÖRÜLMÉNYEK / GAZDASÁGI VÁLTOZÁSOK: Az állandó katonai összecsapások átalakították a mindennapi életet, gazdálkodást is. Korábban a mezőgazdaságban a szántóföldek megművelése és állatok tartása egyaránt elterjedt volt. A török időkben a marhatenyésztés egyre fontosabb lett. A hatalmas termetű szarvasmarhákat igen jó pénzért lehetett eladni Nyugat-Európa piacain. Legeltetésük, terelésük nem volt könnyű dolog. Az ezzel foglalkozók igencsak fárasztó életet éltek. Nemcsak az akkor még elterjedt farkasoktól, medvéktől kellett megoltalmazniuk az állatokat, hanem a környéket fosztogató katonáktól is. A marhák hajtói, akiket hajdúknak neveztek, szilaj, olykor kegyetlen emberek voltak, de kiváló vitézek is. Őket az egymással küzdők, a törökök, de főleg Erdély és a királyi Magyarország uralkodói is gyakorta fogadták fel katonának.

6. A VÁRAK: 1. Az 1550-es évek közepétől a bécsi Haditanács olasz hadmérnököket küldött, akik a korszak haditechnikai követelményeinek megfelelően átépítették a legfontosabb végvárakat (Győr, Szigetvár, Eger). Az olasz mesterek az ágyúk megnövekedett szerepének megfelelően a lovagvárak külső tornyait a falsíkból kiugró bástyákkal (=olasz- vagy fülesbástyát) cserélték fel. Pl. Győr, Eger, Szigetvár. Ezek a sokszög alaprajzú bástyák messze a várfalak elé nyúltak, így a védők tűz alá vehették a falakat megmászni igyekvőket, védhették a szomszéd bástyát, míg maguk védve voltak a belövések ellen. Az ellenség ágyúállásai és a vár közé külső sáncokat emeltek (=külső vár). 2. A drága kővárak mellett építettek "magyar módra" palánkvárakat is. Tölgyfagerendákat vesszőfonással kötötték egybe, közé földet döngöltek, majd - a tűz elleni védekezésül -kívülről sárral betapasztották. Huszárvárnak is nevezték ezeket, hiszen nagyszámú lovasság is tartózkodhatott az így körülzárt mezőn.

7. VÉGVÁRI VITÉZEK: A végvári katonaság önálló társadalmi rétege (=vitézlő rend), amely a nemesség és a parasztság között helyezkedett el: privilégiumokra törekedett, s jobbára a nemességgel tartott. Tagjai között képviseltetve volt minden társadalmi réteg: főurak, kisnemesek, jobbágyok. Sokszor zsoldtalansággal küszködtek. A végvári vitézek ezért úgy igyekeztek segíteni magukon, hogy elvették a parasztoktól azt, amire szükségük volt. Részt vettek a marhakereskedésben, a végvárak mellett földet, szőlőt hasítottak ki, s azt művelték. Gyakran megszerezték a kocsmáltatás jogát is. A bécsi udvar többször meg akarta szüntetni ezt a réteget, de ezek a próbálkozások fegyveres ellenállásba ütköztek.

8. KULTÚRA: A végvári harcok közepette is virágzott a magyar kultúra: a portyázások, ostromok, bajvívások megjelentek a magyar művészetben is. Históriás énekek örökítették meg a vitézek hőstetteit. a. Tinódi Lantos Sebestyén is egyike volt a „históriásoknak”; akik általában kiöregedett végvári vitézek voltak. b. Balassi Bálint (1554-1594) a magyar reneszánsz költője. A szerelem, a természet szépsége, a vallásos hit mellett a honvédő harc dicsősége is jelentős, vissza-visszatérő téma. Művelt költő, végvári katona, a honvédő harc hősi halottja — Esztergom ostromában veszti életét. Pl.: Egy katonaének (részlet:	Az jó hírért-névért s az szép tisztességért	ők mindent hátra hadnak,	Emberségről példát, vitézségről formát	mindeneknek ők adnak,	Midőn mint jó rárók9, mezőn széllyel járók,	vagdalkoznak, futtatnak. c. Zrínyi Miklós barokk eposza a Szigeti veszedelem saját dédapjának hőstettéről szól: Szigetvárat 1566-ban a végsőkig védték. Évszázadokkal később is nagy művek születtek a végvári élet bemutatására. Pl.: Fekete István: A koppányi aga testamentuma, Gárdonyi Géza: Egri csillagok, Jókai Mór: Török világ Magyarországon. 3. Térképhasználat: A végvári rendszer és a három részre szakadt ország elhelyezkedése. A hódítások főbb várai.